SD och Tidöpartierna skär ner den fria tandvården – men inte för illegala invandrare
2024-09-07 17:00
ÅRSRAPPORT. Ännu ett år har gått och det är tid för summering. Vilka är årets mest minnesvärda stunder och i vilka kommuner har vi varit mest aktiva? Svaren finns här tillsammans med flera filmer från året.
Förrförra året, alltså år 2015, skickades det in 1496 kamprapporter från 159 olika kommuner i landet. I 61 av dessa kommuner höll vi regelbunden under aktivism under året och eftersom att vissa kamprapporter innehåller mer än en aktivitet och vissa aktiviteter hamnar som artiklar istället för som kamprapporter hamnade slutsumman på närmare 2000 utförda aktiviteter.
Årsrapporten för 2015 avslutades med orden: ”…För i ärlighetens namn, hur tusan ska vi lyckas toppa 2015? För att lyckas med det och flytta fram våra positioner ytterligare behöver vi även din hjälp. Kom med i kampen och hjälp till…”
Följde ni uppmaningen och lyckades vi toppa 2015? Det är med stor glädje vi kan svara ja på bägge frågorna. Massvis med nya människor har kommit med i kampen och börjat hjälpa till och återigen, för femte året i rad, har vi slagit alla tänkbara aktivitetsrekord!
Under 2016 skickades 2417 kamprapporter från 192 olika kommuner in. I 101 av dessa kommuner höll vi regelbunden aktivism flertalet gånger under året. Den totala summan aktiviteter landar in på ca 2900 stycken. Detta innebär att vi ökat aktivismen med nästan 50% under 2016 och att vi dessutom ökat spridningen med strax över 20%!
Med tanke på att vi 2015 mer än dubblade vår aktivism gentemot 2016 så är ytterligare en ökning med 50% helt fantastiska siffror. 7.92 gånger om dagen bedrevs det någon form av aktivism i Sverige under 2016!
De 20 mest aktiva kommunerna, framförallt räknat efter kvantitet men med viss hänsyn också tagen till kvalité, under 2016 är:
1. Stockholm
2. Borlänge
3. Göteborg
4. Luleå
5. Landskrona
6. Skövde
7. Sundsvall
8. Emmaboda
9. Hudiksvall
10. Ludvika
11. Örebro
12. Örnsköldsvik
13. Karlstad
14. Uppsala
15. Falun
16. Mjölby
17. Ystad
18. Uddevalla
19. Skellefteå
20. Filipstad
Detta gör våra otroligt dedikerade kämpar i Stockholm till de mest driftiga för fjärde året i rad. Borlänges föredömliga aktivister kvalar med sin andra plats in på topp-fem placering för femte året i rad. Inte heller tredjeplatsen som tas av våra driftiga Göteborgare är någon överraskning då de kom på andra plats under 2015. Luleå klättrar från sin sjunde placering ifjol och upp som en raket till femte plats från ingenstans hittar vi i år Landskrona. Nästesvis hittar vi på topp 20-listan flest orter tillhörande Näste 5, tätt följt av Näste 1.
Mycket bra jobbat kamrater från norr till söder och öst till väst!
Det är så otroligt mycket som hänt under året att det varit helt omöjligt att välja ut de tio mest minnesvärda händelserna. Detta år får ni alltså istället stå ut med I-landsproblemet att få de tjugo mest minnesvärda händelserna och där vissa av punkterna dessutom innehåller flera saker på samma ämne. Vissa utländska händelser finns med, men listan är helt baserad på de mest minnesvärda händelserna ur ett svenskt perspektiv.
1. 1 maj-demonstration i Borlänge med temat ”Kamp mot storfinans och folkförrädare”. Det var här det började. Med 350 personer i centrala Borlänge, varav nästan halva tåget gick uniformerade, slog vi nationalsocialistiskt demonstrationsrekord sedan andra världskriget. Motdemonstranterna lyste i stort med sin frånvaro med undantag för en proffsdemonstrerande expo-medarbetare, några skräniga tonårsflickor och den ledsna clownen Elias Lodin. Flera tal avlöste varandra i Liljeqvistiska parken där ytterligare 100-150 personer anslöt sig för att lyssna på talen.
2. Demonstration under parollen ”Stoppa främlingsinvasionen!” i Stockholm. Återigen slogs rekordet då vi här lyckades locka dubbelt så många deltagare och blev hela 700 män och kvinnor i vårt tåg. Dessvärre hindrade polisen minst 100 personer till från att ansluta sig och ingen åhörare fick komma för att lyssna på talen. Oavsett en otroligt lyckad dag i vinterkylan med flertalet tal och musikuppträdande väl utförda.
3. ”Good will”-aktivism. Redan i februari månad skrevs det i månadsrapporten ”När vi då nu alltså kunnat gå från att fokusera på interna aktiviteter och klassiskt propagandaarbete (och som sagt blivit mycket bättre på det), till att dessutom reellt kunna påverka politiken genom kommunala mandat och att vara en kraft som finns på plats bland folket, där systemet inte kan eller vill finnas, tycker jag att jag utan tvivel kan säga att vi faktiskt tagit kampen till nästa nivå. Detta är Motståndsrörelsen 2.0!”
Under året har vi haft soppkök för utsatta folkkamrater i Göteborg, agerat trygghetsvärdar på badhus i skydd mot främmande sexuella predatorer, inbjudit offentligheten till självförsvarskurs i Umeå, varnat Skellefteåborna för Trästocksfestivalen som specifikt arrangerat så att främlingar skulle kunna ta sig dit och patrullerat gatorna i bland annat Kungälv, Östersund och Ludvika. Som en parentes under denna punkt kan nämnas att liknande arbete bedrivits även i Finland där det samlats in mat och kläder till fattiga och i Norge där det delats ut julklappar till de hemlösa.
4. #Gotlandgate. Ett gäng bestående av så kallade ensamkommande flyktingbarn genomförde en brutal gruppvåldtäkt på en rullstolsburen kvinna. Flera misstänkta kunde snabbt gripas av polisen, men åklagaren valde att släppa dem på fri fot igen efter förhör. En aktivist i Motståndsrörelsen sökte upp gänget och konfronterade dem och såg till att få det hela inspelat på film som sedan lades upp på Youtube. Filmen blev viral och fick hundratusentals visningar.
Polisen fick total panik och grep aktivisten för påhittade brott och beslagtog hans dator och mobil samtidigt som de satte främlingarna i skydd på fastlandet. En särskild händelse utfärdades av polisen då dessa var oroliga över att medborgarna på Gotland skulle agera. Massvis med poliser beordrades till ön för att hålla ortsborna i ”schack”. Etablissemanget höll en demonstration för att visa hur de älskar när vårt folk gruppvåldtas av främlingar och Motståndsrörelsen höll en motdemonstration.
5. Polisövergrepp. Händelserna på Gotland som nämndes ovan var bara ett av många exempel på hur polisen agerat alltmer desperat och fientligt mot vår organisation under det gångna året. Redan i början av året sattes hårdspan på Robert Eklund, chef över näste 6. Det följdes upp av en makaber behandling av våra aktivister i Stockholm under den mindre demonstrationen ”Stoppa förintelsen av vårt folk!” där samtliga demonstranter greps och flera misshandlades då de av förståeliga skäl inte accepterade att nekas tillstånd till den talarplats man på förhand tänkt sig.
Det hela blev ännu värre i Stockholm den 12 november då polisen helt oprovocerat gick till vansinnesattack mot våra sköldbärare och slog dem bland annat med batonger i nacken och huvudet när de låg ner. Den absoluta höjden av polisbrutalitet under året nåddes på den demonstration i Helsingfors som du kan läsa om längre ner på listan där en bakbunden Emil Hagberg slängdes in i samma buss som en ”antifascist” som hade händerna fria. Hagberg misshandlades grovt utan att kunna försvara sig och polisen grep först in när han med stor skicklighet lyckades ta sig fri och började slå tillbaka.
6. Demonstration i Helsingfors på Finlands självständighetsdag. Då en del svenskar deltog under demonstrationen får även denna demonstration ta plats i listan. Även i Finland slogs rekord och denna demonstration den 6 december var den största finska nationalsocialistiska sedan andra världskriget. Demonstrationen följdes upp av ett mer allmänt patriotisk fackeltåg med hela 3000 deltagare!
7. Nordurvigi, Motståndsrörelsens isländska sida lanserades till våra fienders stora förtret. Det dröjde inte länge innan vi började få aktivitetsrapporter från Island, Pär Öberg intervjuades av Isländsk TV och under Radio Nordfronts uppesittarkväll utannonserades det att vi rekryterat organisationens första Isländska medlemmar!
8. Jesse ”Eppu” Tornianen försvarar sina kamrater och organisationens heder med en mycket tekniskt skicklig spark mot en antagonist som delat ut okvädingsord och spottat mot våra fanbärare. Antagonisten hamnar på sjukhus och avviker därifrån med jämna mellanrum för att ta tunga droger, något som leder till att han mister livet en vecka efter han konfronterat Motståndsrörelsen.
I ”finsk” media inleds en kapplöpning kring vem som kan hetsa värst mot Motståndsrörelsen och de falska dråpanklagelserna, ja till och med mordanklagelser i de mer extrema fallen, haglar i luften. Snart hakar Finlands statsminister på och uttalar sig om att organisationen borde förbjudas i landet. Polisstyrelsen ger sitt bifall, trots att rätten friar Tornianen från ansvar gällande offrets död.
Hade artikeln behandlat det finska kampåret hade denna händelse kommit högre upp på listan över minnesvärda händelser, men en åttonde plats på en lista över det svenska kampåret är rimlig trots att den inte direkt har med Sverige att göra, men indirekt väldigt mycket. Finlands sak är vår sak och Jesse Tornianen har inget att skämmas över!
9. Interna aktiviteter i toppklass! Besöksrekord på Nordendagarna i Småland, de första Kampdagarna någonsin i Norge och mycket lyckade Framtidsdagar i Finland. På samtliga arrangemang deltog även svenskar. Dessutom har vi under året sett Nästesdagar, partimiddagar, midsommarfirande, julmiddagar och kampsportskurser av högre standard och med fler deltagare än någonsin tidigare i organisationens historia.
10. Kampen mot homolobbyn. Med hundratals aktiviteter mot homolobbyns framfart i hela Norden har vi utmärkt oss som den sista utposten mot denna farsot. I Trelleborg och Södertälje gav etablissemanget upp och slutade sätta upp Prideflaggor och i Norge slogs besöksrekord på Frihetskamp med anledning av denna aktivism.
11. Internationellt erkännande. Vi har Tess Asplund och Expo att tacka för nya kontakter och sympatier från nationella i flera länder världen över. Den av dem arrangerade bilden under 1 maj där Asplund hyllade svart makt och försökte störa vår demonstrationsfrihet blev viral över i stort sett hela jordklotet och ledde bland annat till att Pär Öberg fick vara med i livesänd radio i Colombia.
Detta tillsammans med demonstrationen den 12 november som fick god spridning även den och medverkande i bland annat Red Ice Radio, Inside the eye och Golden Dawn New Yorks radio ökade ytterligare kännedomen om Nordic Resistance Movement för världen.
I slutet av året släppte vi Our path, en engelskspråkig version av vårt politiska program. Att vi har stor respekt runt om i världen märks med all tydlighet på alla de uppmuntrande och kontaktsökande e-post samt donationer vi numera mottager regelbundet från utlandet.
12. Kampanjaktivism inför 12 november. Detta förtjänar en egen punkt då vi aldrig tidigare gjort något liknande. En egen hemsida för demonstrationen lades upp och särskilda flygblad, klistermärken, banderoller och spraymallar togs fram som pekade dit. En tröja trycktes och en kampanjfilm skapades och även filmen med konfrontationen av rasfrämlingarna på Gotland uppmanade folk att delta i demonstrationen. Totalt spreds adressen till kampanjsidan till hundratusentals svenskar. Och norrmän.
13. Media som hela tiden blir bättre. Radio Nordfront började sända live, det fristående, men medlemskontrollerade Radio Regeringen körde igång, två inspelade tal släpptes, en riktigt uppskattad film från en offentlig aktion i Göteborg kom ut tillsammans med en ny rekryteringsvideo. Även i Norge började vi publicera filmer och från Finland kom flertalet riktigt professionella.
14. Kommunpolitiskt arbete. Förutom det vanliga deltagandet på kommunfullmäktigemöten av Pär Öberg i Ludvika och Pär Sjögren i Borlänge fick den förstnämnda chansen att orera ordentligt kring våldsbejakande extremism. Öberg lyckades också skriva historia genom att få samtliga i kommunens arbetsutskott att ställa sig bakom den motion han lade den 20 april 2015 om att börja livesända kommunfullmäktigemötena i Ludvika. Dessvärre röstades den, mot all praxis, inte igenom i slutändan ändå. De folkfientliga politikerna vägrade att rösta på en nationalsocialist trots att de tyckte idén i sig var lovvärd.
15. Sopfördelningsaktion. Nya vägar att nå ut med budskapet samtidigt som våra aktivister gjorde naturen en tjänst testades då aktivister Norden över samlade upp slängt skräp i naturen som sedan dumpades hemma hos olika folkförrädare som ansågs ansvariga för att fylla Norden med skräp. Snyfthistorierna i media lät sig inte väntas!
16. Europadagen firades med att ockupationsflaggor beslagtogs och brändes i hela landet. Även i Norge brann EU-flagor denna dag.
17. Nelson Mandela-dagen. Ett trettiotal aktiviteter, varav sju stycken offentliga anordnades över hela Norden under en helg på temat ”Sydafrika idag – Norden imorgon?!”. Kampanjen upplyste vårt folk om hur situationen ser ut för Sydafrikas vita befolkning och att den kan komma att bli likadan här i Norden om vi inte får till stånd en radikal förändring.
18. Helags topp bestegs. På 1797 meter över havet och Sveriges sydligaste glaciär vajade Tyrrunefanan stolt i vinden efter att fjälltoppen bestigits av aktivister från Motståndsrörelsen.
19. Offentlig aktivism. Förutom de redan i listan nämnda demonstrationerna anordnades hela 107 offentliga aktiviteter på gator och torg runt om i landet där flygblad spridits och vanligt folk getts en möjlighet till diskussion med aktivister öga mot öga. Detta innebär att det under året strax över 2 gånger i veckan befunnit sig aktivister av kött och blod på plats bland folket för att sprida budskapet. Några av orterna där vi bedrivit offentlig aktivism under året är Stockholm, Göteborg, Helsingborg, Uppsala, Eskilstuna, Jönköping, Östersund, Kristinehamn, Karlskrona, Kristianstad, Leksand och Hudiksvall.
20. Nordfront och Motsåndsrörelsen på bokmässan i Göteborg. Utanför delade aktivister flygblad och inne på mässan besökte Fredrik Vejdeland tillsammans med reportrar och fotografer olika montrar och försökte få till diskussioner som inte alla gånger uppskattades.
2017
Om vi återigen slår aktivitetsrekord eller inte känns under nästkommande år knappt ens lönt att fundera över. Frågan är istället hur mycket vi ska slå det med, vilka fantastiska bedrifter vi lyckas åstadkomma och vilka aktivister som ska få mer beröm än andra. Lämpliga gemensamma mål kanske kan vara ett snitt på 10 aktiviteter om dagen och att det ska bli riktigt svårt att ens få en topp tjugo-lista att räcka till för att summera minnesvärda händelser i årsrapporten för 2017.
Mycket väl utfört arbete under 2016 till alla som förtjänar att höra det. Därmed ingen rast och ro, kampen går vidare och kampåret 2017 är redan igång i full fart!
/ Simon Lindberg och Sebastian Elofsson